USA's luftvåben og flåde...
startede en serie angreb på terroristers anlæg-
Pan Am Flight 103 styrtede ned i byen Lockerbie.
Han blåstemplede terrorhandlinger i Afrika, Europa og Mellemøsten.
Dette angreb på Kuwait kan ikke tåles.
... hans nådesløse stræben efter terror.
Vi gør ingen forskel-
USS Cole blev angrebet, da den tankede brændstof i Aden havn.
Det var en terrorhandling.
Det var en foragtelig og fej handling.
Det næste nummer, vi spiller, er en god gammel favorit.
...indtil han bliver stoppet.
Jeg sikrer mig bare, vi ikke bliver ramt igen.
Et fly styrtede ind i World Trade Center.
... tusindvis af folk løber-
Vi må og vi skal være vagtsomme hjemme og ude.
Du er sgu den klogeste og dummeste person, jeg kender.
Jeg tog ikke fejl. Jeg var den eneste, der havde ret.
Tag dem.
Tag dem alle.
Send alle disponible ambulancer hertil.
Tidligere i Homeland.
Hvor er jeg?
Caracas.
Dit nye hjem.
Du vil måske kommentere artiklen i gårsdagens avis.
Føringsofficeren er maniodepressiv.
Carrie ringede til en journalist.
Hun synes det er vigtigt, at de "hører hendes side."
Du skulle bare vide, at jeg vil stoppe hende.
Jeg er ked af det.
Slip mig! Det er en en skueproces!
Dana har gjort store fremskridt i den sidste måned.
Hun klarer sig godt.
Altså for en, som skar håndleddene over?
Din søster er væk.
Jeg var bare nødt til at se dig.
- Han er ikke en god indflydelse. - Hvad baserer du det på?
- At du ikke kender ham? - Han er ustabil.
- Ved du, hvorfor du er her? - For at undersøge bankdokumenterne.
Du følger pengene. Til ham, her.
Majid Javadi.
Iraneren, som skaffede pengene til angrebet her den 12. dec.
Jeg tænkte på, om du vil fortælle Saul Berenson, hvor godt det går.
Vi ved begge, jeg ikke er her, fordi jeg er skør.
De vidste ikke, hvor de skulle gøre af mig.
Jeg er ansat hos Bennett, Parr og Hamilton.
En af vores partnere vil gerne mødes med dig.
Jeg taler om at få dig ud.
- Jeg ved, hvad du har gang i. - Hvad mener du?
- Du tror, jeg er sårbar. - Nej.
Værre endnu, du tror, jeg er svag.
Med den rette tilskyndelse, vender jeg mig måske mod dem, der gjorde dette.
Uanset hvem, du arbejder for, syrerne, israelerne, iranerne-
så kan du sige til dem, jeg hellere vil rådne op herinde.
Nej! Nej!
Hjælp! Nej, Lad mig gå!
Lad mig gå! Lad mig være!
- Lad mig være! - Lig stille!
Nej. Nej!
Jeg beder jer! Nej! Lad være!
Læg hende på sengen!
- Nej! Nej, jeg beder jer. Nej! - Tag hende. Hold hende op!
- Nej, lad mig gå! - Lig stille.
- Kom nu! - Nej! Nej! Nej!
Læg hende på sengen.
Hold hende stille!
Hjælp! Lad mig være! Nej!
- Hold hende! - Nej! Lad mig være!
- Hold hendes ben. - Lad mig gå!
Er alting okay herinde?
- Jeg gentager ikke. - Alt er okay.
Denne dør forbliver åben.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jeg fulgte bare pengene.
- De manglende fem procent. - Rigtigt.
Det viser sig, de forsvinder, når pengene når Caracas...
hos HLBC's datterselskab der.
Og det sker hvornår?
Den tredje fredag i hver måned.
Fortæl, hvordan det foregår.
Først veksles de til små sedler...
der stables på paller, læsses på en lastbil...
og leveres om natten til Estadio Capital...
hvor de opbevares i billetsalget indtil dagen efter...
og deklareres som indtægter for den ugentlige fodboldkamp.
Du vidste nok ikke, at Del Paraíso FC har flere fans de lørdage...
end de har sæder på stadion.
- Sikken en måde at vaske penge. - Og mange af dem.
Ud fra vores beregninger mere end 48 mio. USD på 10 år.
Så nogen har en lokumsaftale med banken.
Hvem? Holdets ejer?
Sandsynligvis.
Det er svært at sige helt præcist.
Klubben er bygget sådan op, at den beskytter dens hovedaktionær.
Du har en kandidat, ikke?
Jo. Bare ikke en, der giver mening.
Nasser Hejazi.
- Sig det igen. - Nasser Hejazi.
Kender du ham?
Jeg ved, han var målmand på det iranske hold ved verdensmesterskabet i 1978.
- Han er en legende der. - Det kan ikke være den Nasser Hejazi.
- Hvorfor ikke? - For han er død.
Hvem er død?
Jeg hørte, du var i bygningen.
Jeg lagde dokumenterne fra ministeriet til dig.
Ja, jeg så det godt.
- Vil du stadig have mig til det? - Ja.
Jeg kommer om lidt.
Jeg venter.
- Hvor var vi? - Helt præcis ingen steder.
Med mindre-
Hvad?
Lad os sige, jeg er iransk embedsmand...
mit job er at finansiere terroraktioner i vesten.
Okay.
Lad os sige, jeg ser alle disse bankmænd blive rige på aftalen.
Hvorfor ikke også mig?
Fordi det ville være en enorm risiko, for det første.
Og derfor gør jeg så meget mere ud af at hvidvaske overskuddet...
mens jeg skjuler mig under en falsk identitet.
- Som målmand. - Nemlig.
Men hvis Revolutionsgarden finder ud af, du begår underslæb-
Måske nærmer min karriere sig sin slutning.
Måske vil jeg gerne trække mig tilbage med stil.
Måske har jeg altid drømt om at eje et fodboldhold.
Javadi? Hvorfor Javadi?
Fordi det var hans aktion til at starte med.
Fordi det giver mening, at han gik til den venezuelanske bank.
Og fordi Nasser Hejazi var hans helt som barn.
Smil ikke endnu.
Lige nu er det bare en teori.
- Godmorgen. Hvordan har du det? - Har du en børste?
Ja. Har du sovet godt?
Ja, fint.
Jeg lavede en sidste evaluering af dine læger og terapeuter...
og en opfølgning sammen med dem i aftes.
De giver dig flotte evalueringer.
- Har du noget blush? - Du ser fin ud.
Jeg ligner et spøgelse.
- Min far og søster kommer, ikke? - Jo, de skal nok komme.
Jeg ringede for at huske dem på det i går.
Måske skal jeg sige, at jeg flytter ind hos dem.
Det tror jeg ikke er nødvendigt.
Det er nok, at de er engageret i at hjælpe dig tilbage i samfundet.
- Jeg vil ikke tage nogen chancer. - Tro mig, det gør vi ikke.
Her. Lad mig.
Først er det det medicinske team.
De vil forelægge deres rapporter og besvare nogle spørgsmål.
Så er det den uafhængige sagkyndige.
Han hedder Walter Walker. En ven. Rigtig flink fyr.
Så er det din tur.
- Så skal jeg hjem? - Så skal du hjem.
Det er nu, Carrie.
Okay.
Glem ikke at fortælle komitéen hvor taknemmelig du er for deres hjælp.
Så føler de, at de har gjort en forskel.
Ja, den falder de altid for.
Så tak hele vejen rundt.
Jep, det kan jeg godt.
Godmorgen, Abby.
Hvor er min far og søster? De skulle være her nu.
Jeg ved det ikke.
Alle bedes rejse sig.
Sjette retsdistrikt i statsforbundet Virginia. Dommer Robert Strauss.
Tag venligst plads.
Sagen om Carrie Mathison.
Lad os starte med dem, dr. Maloney.
Jeg forstår, der har været et problem med patientens medicin?
Det var der, høje dommer. Jeg kan med glæde sige, det er løst.
Forklar.
Jeg titrerede hendes lithium-dosis i en daglig forøgelse på 600 mg...
indtil vi nåede en dosis på 1800-
Carrie deltager i dagligt gruppearbejde og håndarbejde med stor entusiasme.
Hun har udvist meget kreative evner i keramik.
Hun har været et godt eksempel og har frivilligt bragt mad ud.
Det er min overbevisning som uafhængig sagkyndig...
at patienten imødekommer alle krav for udskrivning i dag...
under forudsætning af, at hun fortsætter i ambulant behandling.
Føler du dig rask nok til at komme hjem i dag, miss Mathison?
- Ja, det gør jeg. - Og hvor er hjem?
- Jeg bor i Adams Morgan. - Alene?
Ja, men min far og søster bor minutters kørsel fra mig.
Vi ser hinanden hel tiden.
De var indkaldt til at møde i dag, ikke sandt?
Jeg talte med Carries far i går. De sagde, de ville være her.
Hvis min far siger, han kommer, så kommer han. Det er nok trafikken.
Tak for det, miss Mathison.
Medlemmerne af denne komitè vil nu tale sammen og nå til enighed.
Og jeg vil gerne takke alle her for jeres hjælp.
Jeg er evig taknemmelig.
Dette bør ikke tage så længe.
Af sted.
Mr. Krasny.
- Vil du med? - Okay.
De damer.
Værsgo at sidde ned.
Jeg er bange for, at jeg ikke kan godkende din løsladelse her fra i dag.
- Hvad? - Det er fandeme utroligt.
Jeg forstår ikke, høje dommer.
Jeg har netop fået en skrivelse fra indenrigsministeriet.
Hvad står der i den?
At din klients sindstilstand udgør en trussel mod nationens sikkerhed.
Hendes sindstilstand er glimrende.
Fire fagfolk inden for mental sundhed har netop bevidnet det.
Regeringen er bekymret for, at hun vil offentliggøre fortrolige oplysninger.
Er det ikke årsagen til det her, overtrædelse af føderale regler?
Det var over en måned siden, og hun tog ikke sin medicin.
Jeg er tilbøjelig til at være enig med dig...
men Miss Mathison frasagde sig visse forfatningssikrede rettigheder...
da hun begyndte at arbejde for CIA.
Er det sandt?
Livet, friheden og retten til at være lykkelig, blandt andet.
Har vi ret til at appellere?
Det ved jeg helt ærligt ikke.
Hvad mener du?
Dette er også nyt for mig.
Jeg beklager, miss Mathison. Du er betegnet som sikkerhedsrisiko.
Mine hænder er bundet.
- Jeg skal tage dig med ovenpå. - Giv mig lige et par minutter.
Jeg går direkte til distriktsdommeren og indgiver en nødappel.
Du spilder tiden.
- Det ved du ikke. - Jo, jeg gør.
Så du den mand på gangen, før vi gik ind?
- Nej. Hvem var han? - Dar Adal.
Han er tidligere chef for en gruppe i bureauet, som ingen taler om.
Hvis han vil holde mig herinde, kommer jeg ikke ud foreløbig.
- Jeg skal bruge din telefon. - Det ved du, jeg ikke må.
Jeg vil bare ringe til min far, og høre, om ham og min søster er okay.
Gør det hurtigt.
Undskyld mig. Jeg hader de her tingester.
- Hallo. - Hvor var I henne?
- Hvad mener du? - I skulle have været til min høring.
- Jeg troede, det var aflyst. - Hvem har sagt det?
Maggie talte med en i går.
Var det Saul?
Jeg ved ikke, hvem det var. Og jeg er ikke hjemme lige nu.
Far, du må gøre noget for mig.
Saul vil ikke tale med mig. Det må du gøre.
- Hvad skal jeg sige til ham? - Fortæl, at jeg giver op.
Jeg udholder ikke et sekund mere her. Jeg mister forstanden.
- Carrie- - Jeg gør alt, bare ikke dette.
Carrie, hør nu. Jeg kan miste mit arbejde.
Jeg må løbe. Sig det til Saul. Sig til ham, hvad jeg sagde.
Perfekt timing.
Dine negle er blevet lange.
Vi må klippe dem senere.
Rygsæk.
- Forlomme. - Ja.
- Hvem er det? - Jessica?
Min mor.
Hvad fanden er nu det?
Hov. De kan spore os med GPS'en.
De fanger os alligevel.
Det betyder ikke, vi gør det nemmere for dem.
Kom nu, Dana. Tag den. Tag den.
- Telefonsvareren. - Her. Lad mig.
Dana, det er mig, Mike. Din mor og jeg er bekymrede for dig.
Og så vil hun virkelig gerne have sin bil igen.
Ring til os, så vi ved du er okay.
Lidt bekymret? Jeg er ved at skrige af telefonen.
Der sker hende ikke noget, Jess.
Jessica, det er Martin og Lynn Carras, Leos forældre.
Goddag. Dette er en af mine venner, Mike Faber.
- Ved vi noget endnu? - Ikke endnu. Det er for tidligt.
Nogen idé om, hvor de kan være? Hos en ven eller på et yndlingssted?
Jeg har prøvet alle. Ingen har hørt fra hende.
- Jeg ved kun, hun har min bil. - Det er en Outback. Blå.
Hvis du meldte bilen stjålet, kunne de efterlyse hende nu.
Hun har ikke stjålet den.
- Hun sagde, hun skulle shoppe. - Hun løj-
Det er vist indlysende.
Hør her, mrs. Carras. Jeg vil lige så gerne finde dem.
Hvis der er noget, jeg kan gøre-
Det er først officielt en savnet person efter 24 timer.
Politiet har en beskrivelse og de ved, Leo er på flugt nu.
På flugt?
Oftest i disse situationer dukker børnene op igen efter få timer.
De er bare ude at ture.
Det er hormoner. Ung kærlighed. Vi har alle været der.
Det er ikke hormoner. Han er under dårlig indflydelse.
- Undskyld? - Vi ved, hvem du er, mrs. Brody.
Så burde du vide, min datter ikke er ansvarlig for farens handlinger.
- Din bil for Camry'en? - Måske smider du lidt ekstra i?
Jeg har lige sat en ny gearkasse i Camry'en.
Den kører snildt 100.000 mere.
Den kører måske yderligere 20.000, og så ryger der en del på den.
Outback'en er mere værd i reservedele end tolv nye gearkasser i den Camry.
- Er bilen varm? - Jep, vi har lige kapret en bil.
Natural-born killers.
Kender jeg dig et sted fra?
Det tror jeg ikke.
200 stærke, er det en aftale?
Hvad siger du, Aurelio?
Er der et problem her?
Skal vi bytte?
En bil for en bil. Glem alt det pis med ekstra 200 USD.
Vi kan bare gå lidt længere ned ad gaden.
Jeg kender dig.
Aftale.
Lad os komme af sted.
Skal du bare ligge der, eller vil du i gang med at pakke?
Hvad?
Du er fri.
- Du er fri, Carrie. - Jeg kan gå?
Ved nødkendelse udstedt af det sjette retsdistrikt i Maryland.
- Kan jeg gå? - Jep.
Hvordan pokker er det sket?
Betyder det noget?
Begynd at pakke. Kom i sving.
Vær ikke bange.
- Jeg beklager, jeg trænger mig på. - Dig.
Det skulle jeg have vidst. Kom ud af mit hjem.
- Hør nu på mig. - Jeg har sagt det før. Nej.
Vi gik igennem meget for at få dig ud af det hospital.
Du kan give mig to minutter.
Hvis jeg havde vidst det, var jeg blevet på hospitalet.
Det tvivler jeg på, men tilladelsen er alligevel kun gyldig i 24 timer, så-
Hvordan fik du mig ud?
En dommer vi kender, der er mere end villig til at gøre det permanent.
Til gengæld for hvad?
Et møde med en af partnerne i firmaet.
Er det alt?
Intet er så nemt.
Du har nok ret. Men det er jeg ikke vigtig nok til at vide.
Mit job er at få dig til det møde.
Har jeg et valg?
Hvorfor ikke lytte til hvad manden har at sige?
Hvad har du at miste?
Hvornår skal det møde finde sted?
I morgen klokken 8:00. Jeg kan hente dig her.
Okay.
Okay hvad?
Jeg vil mødes med ham.
Godt.
Vi ses i morgen tidligt.
Hej, Helen. Har du set min bil?
Hvad mener du?
Den er væk.
Det var mærkeligt.
Jeg har ikke set den i flere dage.
Hvilket retsdistrikt i Maryland? Det sjette?
Har de kompetence over et psykiatrisk amtshospital i Arlington, Virginia?
Okay, tak.
- Carrie? - Jeg har lige hørt det.
Hun er vred og hun er sårbar.
Lige nu kunne hun sige hvad som helst til hvem som helst.
- Ved vi, hvem der klarede dommeren? - Nej.
- Måske var det hendes familie. - Ikke ifølge hendes far.
Bureauet er stadig svagt, Saul. Det kunne bukke under af forkølelse.
Og hun er en kæmpe smittefare.
Find hende.
Få hende væk fra offentligheden.
INDTAST ADGANGSKODE ANNULLÉR
HENVEND DEM TIL PERSONALET I BANKEN
Jeg er bange for, du ikke kan få adgang til dine aktiver i øjeblikket.
- Det forstår jeg ikke. - Dine aktiver er blevet indefrosset.
- Hvad er de blevet? - Indefrosset.
Der står her "Efter ordre fra justitsministeriet."
- Er du under anklage? - Ikke, hvad jeg ved af.
Jeg har også pligt til at konfiskere dine kreditkort.
Det kommer ikke til at ske.
De er alligevel ikke til megen nytte.
De er blevet afmeldt.
Jeg skal blot ud af byen i et par dage.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Du ved, du får dem tilbage.
- Det handler ikke om pengene. - Hvad så?
Mit levebrød.
Du er dårligt selskab, Carrie. Jeg burde slet ikke tale med dig.
Jeg har ingen andre at gå til.
- Du må få styr på tingene med Saul. - Jeg forsøger.
Han siger, du gik til pressen.
For pokker, Carrie. Vil du have os alle i spjældet?
Det var en fejl. Det vil ikke ske igen.
- Det håber jeg sgu heller ikke. - Hvad med din bil?
- Må jeg låne den? - Nej, du må ej.
Bare i weekenden, så jeg kan tage op til søen.
- Jeg kan ikke, Carrie. - Jeg beder dig, Virgil.
Jeg er i knibe.
- Okay, så lad gå. - Super. Mange tak.
Jeg skal bruge den igen tidligt mandag morgen.
Helt sikkert. Det er klart. Hvornår kan jeg komme?
Jeg er skal en masse i dag. Jeg lægger nøglerne til dig.
Hils din mor fra mig.
Min mor? Hvad taler du om?
Virgil?
"I Xanadu gjorde Kubla Khan..."
"en statelig fornøjelse ud af kuppelpaladset..."
"hvor den hellige flod Alph løber..."
"igennem hulerne uendelig for menneskerne..."
"ned til en solløs sø."
Og sådan fortsætter det.
Det er næsten smukt, ikke?
Ja, han ville have syntes om det.
Tror du?
Han ville også have syntes om dig.
- Han var et år yngre end dig? - Elleve måneder.
Pseudotvillinger.
Det var jo nok min pligt.
Hvad var?
At beskytte ham.
Er det ikke det, storebrødre skal gøre?
Han begik selvmord.
Med en pistol.
Det er svært at bebrejde andre end ham.
Tro mig, jeg burde vide det.
Selvfølgelig forelsker min datter sig, mens hun er på psykiatrisk afdeling.
Jeg kender nogle gutter hos politiet i Arlington.
- Jeg ringer lidt rundt. - Tak.
Er du okay?
Jeg kan ikke gøre noget rigtigt mere.
Stop. Det var dem, der var uforskammede.
- Det er ingen undskyldning. - Kom nu.
- Du er alt for flink. - Nej.
Jeg har næsten lige mistet Dana, så jeg ved, hvordan de har det.
Jeg skulle bare have ladet dig flytte ind, som du ville.
- Jess. - Du klarede hende altid så godt.
Meget bedre end mig.
Jeg er ikke hendes mor.
Det var Brody, der knuste hendes hjerte.
Jeg kunne slå ham ihjel.
Jeg sværger, at jeg kunne.
Kan du gætte det?
Det er her, din far var udstationeret.
Og?
Og... Det ved jeg ikke.
Lige der.
Hvor de busser holder...
de stod på rad og række.
Jeg stod derovre.
På den anden side af parkeringspladsen med Chris og mor...
og alle de andre familier.
Chris var helt fra den. Han ville ikke slippe min hånd.
Alle krammede og græd omkring os.
Den dag din far blev udkommanderet til Irak.
Der var et marineorkester, der spillede...
og da min far gik ud sammen med de andre fra hans bataljon...
kunne man se han var spændt.
Han ville gerne af sted.
Han var en slags snigskytte eller sådan noget, ikke?
Jo.
Hvor gammel var du?
Otte.
Men det er ikke derfor, vi er her.
Vi er her...
fordi, det er her, det skete.
Den sidste sande ting, han nogensinde sagde til mig.
Og det var?
Farvel.
Alt derefter var en løgn.
Hej.
Kan du huske mig?
Du er lidt svær at glemme.
Hør, jeg ved det er akavet...
men jeg mangler et sted at være.
Jeg skulle måske have ringet først.
Måske.
Men det er bare for natten.
Tja, jeg har præcis én sofa og én seng.
Sengen er fin for mig.
Kom ind.
Så det er ham.
Javadi.
Det er ham, nummer tre fra højre. Han er blevet gammel.
Ved siden står Edgar Cedeño...
den bankmand, vi gik efter i sidste måneds mission.
- Hvornår blev dette billede taget? - 2009.
I henhold til passagerlister, besøgte Javadi Venezuela to gange.
Da dette billede blev taget og en gang i november 2003.
For at lave aftalen med Cedeños bank.
Hver gang har han rejst under navnet Nasser Hejazi.
Hans alter ego.
Han kunne ikke modstå fristelsen.
Nu fælder den ham.
Hvis jeg må, vil jeg gerne starte en finansiel undersøgelse...
af hans aktiemajoritet i Del Paraíso Football Club.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Nu skal vi være tålmodige. Vi må ikke presse på med brikkerne.
- Vi må gemme dem lidt. - Men vi har ham.
Han har snydt Revolutionsgarden for over mio.45 USD.
De vil opdage det, og så vil de bare skyde ham.
- Godt. - Nej.
Det har ingen værdi for os.
Han er næstkommanderende i deres efterretningsvæsen, Fara.
Han beordrede angrebet på denne bygning.
Jeg vil have ham ind.
Du vil afhøre ham.
Jeg vil flå ham i småstykker.
Jeg vil have navnet på hver agent, han har styret i USA.
Og jeg vil vide, hvor tæt regimet er på atomvåben.
Miss Mathison.
Leland Bennett.
Hvad er det her sted?
Firmaet bruger det til vores mere privatlivsfølsomme klienter.
Det glæder mig at møde dig.
Jeg forsøgte at fortælle din kollega, mr. -
- Franklin. - Mr. Franklin.
Du spilder din tid.
Hvordan kan du vide det, når du ikke har hørt vores forslag?
Jeg er ikke til salg.
Vi forsøger ikke at købe dig.
Helt ærligt.
Ingen vil bede dig gøre noget, du er for utilpas ved.
Jeg er allerede utilpas.
Det er op til dig at trække den linje, du ikke vil krydse.
I mine øjne kunne du være FBI, og dette en fælde.
Hvad er så morsomt?
Du har en livlig fantasi.
Nogen har lige lukket mine bankkonti og beslaglagt min bil.
- Det gjorde dit eget bureau. - Præcis. Jeg vil ikke i fængsel.
Det lader til, du allerede er det.
Der er ingen optagelsesanordninger eller kameraer her...
hvis det er det, der bekymrer dig.
Vil du med udenfor?
Okay, jeg lytter.
Vores firma har langvarige forbindelser med flere lande i Mellemøsten.
Vi driver lobbyvirksomhed for dem...
og repræsenterer i stilhed deres interesser i Washington.
Jeg ved, hvordan det fungerer.
Hvad vil din klient?
Han vil låne lidt af din viden. Give dig et forskudshonorar.
Låne lidt viden?
Om hvad?
Dit ekspertiseområde.
- For eksempel? - For eksempel...
mistede han for nylig seks forretningsforbindelser.
Du har måske hørt om det.
Så det er Iran, vi taler om.
Han vil gerne vide, hvordan de mænd blev identificeret og ramt.
Den linje, du nævnte? Vi har lige krydset den.
- Miss Mathison- - Nej. Jeg gør det ikke.
Iran var bag bombningen af Langley.
Som var en hævnaktion på Israels luftangreb på deres nuklearanlæg.
- Jeg afviser sammenligningen. - Hvorfor?
Det er et militært mål for et andet.
Iran er meget omhyggelig med det forholdsmæssige svar på vredesangreb.
Et rutefly for et rutefly.
En Mossad-agent for en fysiker.
Gennemført kyniker.
Jeg er professionel.
Jeg bliver betalt for at argumentere, ikke for at vifte med et flag.
Farvel, mr. Bennett.
Du er tilbage i forvaring inden dagen er omme-
Indsat af de institutioner, du forsøger at beskytte.
Jeg tager chancen.
Du ved, hvordan det her fungerer. Du sagde det selv.
Hvad mener du?
Du kender termen "kontroversialisere"?
Nej.
Det er det, de gør ved dig.
De er ved at gøre dig til historien.
De begyndte med at lække dit forhold til kongresmedlem Brody.
Derefter var det Saul Berensons vidnesbyrd for senatets komité...
derefter fik de dig indlagt.
Snart er det ikke længere en historie om et terrorangreb...
eller om hvordan de, der skulle beskytte os, fejlede.
Den handler om dig.
Om sex mellem den maniodepressive CIA-agent...
og den hjernevaskede kæreste.
Jeg er ikke en forræder.
Nej.
Du er en belastning...
for mange mennesker, der har meget at miste.
De har holdt dit navn ude af pressen. Hvor længde tror du, det varer?
Og hvad sker der så? Det skal jeg sige dig.
Du bliver ødelagt.
Du bliver udskudt.
Om et halvt til et helt år, hvis du ikke har begået selvmord...
gør de det for dig.
Du er naiv, hvis du tror, de ikke gør det.
Du snubler i badet...
eller de stopper lithium ned i halsen på dig til hjertet stopper...
eller hænger dig fra et dørhåndtag og kalder det selvmord.
Lad os hjælpe dig, Carrie.
Det er noget, vi er gode til.
- Kan du holde mig ude af hospitalet? - Det kan jeg.
Jeg er flad.
Jeg har slet ingenting.
Du vil blive betalt rundhåndet.
Jamen, så vil jeg aldrig se dig igen, mr. Bennett.
Jeg vil tale med din klient.
Men kun ham. Og kun ansigt-til-ansigt.
- Det kunne blive et problem. - Hans problem.
Og sig til ham, at jeg ikke nævner nogle navne.
Jeg forråder ikke mine kollegaer i marken.
- Det er mellem dig og ham. - Nej. Det er ikke til diskussion.
Okay.
Tænk over det sådan her-
Måske kan I to finde noget, I har til fælles.
Sætte styr på verden.
Redde os alle.
Fuck dig.
Undskyld, sagde du noget?
Ja. Fuck dig.
Mr. Bennett synes du skal have dette, som et tegn på tillid.
Hvad ville han synes om, at jeg købte en flybillet til Sydøstasien...
og forsvandt ind i junglen?
Du bør overveje en køretur til Atlantic City i stedet.
Hvorfor det?
Du er på TSA's forbudsflyveliste, og dit pas er ugyldigt.
Godt at vide. Tak.
God tur hjem.
- Har du hørt noget? - Nej.
- Hvad er det? - Det her.
En af mine betjentvenner har fået fat i det til mig.
Leo var ikke i behandling på afvænningsklinikken.
Hans forældre indgik en aftale for at undgå en mordanklage.
Hvad?
Detaljerne er mangelfulde, men han fik fat i farens pistol.
Måske var det et løfte om gensidigt selvmord, måske ikke.
Uanset hvordan, ender det med at broderen dør, og Leo går fri.
Åh, Gud.
- Hej. - Hej.
Hvad er klokken?
Hvorfor?
Jeg ønsker, det her skal vare for evigt.
Normalt vågner jeg, og har det så underligt...
men i dag...
er det bare perfekt.
Jeg vil aldrig tilbage.
Så behøver vi det heller ikke.
Carrie.
Saul.
Giv os et øjeblik.
- Hvad laver du her? - Bare rolig. Jeg blev ikke skygget.
- Er du sikker? - Ja, jeg er sikker.
Jeg brugte hvert et trick i bogen. Det tog mig fem timer at nå hertil.
Jeg er OK.
Det virkede, Saul.
De hentede mig i morges.
Hvem gjorde?
En mand ved navn Franklin.
Han førte mig til et hus i Potomac, hvor jeg mødte Leland Bennett.
- Advokaten. - Ja.
Hvad sagde han?
Hvad sagde han, Carrie? Hvad sagde han helt præcist?
Han sagde, at hans klient for nyligt mistede seks forretningsforbindelser...
og gerne vil vide, hvordan de personer blev identificeret og ramt.
- Javadi. - Det må det være.
Stod du fast på et personligt møde?
Jeg gjorde, som du sagde, og sagde at mødet skulle være ansigt-til-ansigt.
Og han hoppede på det?
Du er en fantastisk person, Carrie Mathison.
Utroligt.
Jeg ved ikke.
Du har været meget, meget modig.
Du burde have fået mig ud af hospitalet.
Du burde ikke have ladet mig blive derinde.
Det er næsten slut.
Nej. Det er for hårdt. Jeg kan ikke mere.
Jo, du kan.
Kom med ind.
Mira vil lave en dejlig kop te til dig.
Kom.
Her.
Oversættelse: Theresa Geckler